Pyöräliikenneonnettomuudet Helsingissä 2007-2016
Härme, Matias (2018)
Härme, Matias
Hämeen ammattikorkeakoulu
2018
All rights reserved
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-201802072111
https://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-201802072111
Tiivistelmä
Polkupyöräilyn kulkutapaosuuden kasvattaminen on monen kaupungin keskeisiä liikenteellisiä tavoitteita Suomessa. Tavoitteeseen pääsemiseksi yksi tärkeimmistä keinoista on kehittää kaupunkien pyöräilyolosuhteita. Tässä opinnäytetyössä tarkasteltiin liikenneympäristön kehittämisen tueksi pyöräilijän liikenneonnettomuuksia Helsingissä ja pyrittiin löytämään onnettomuuksien taustalta yhteisiä tekijöitä ja liikennesuunnittelun ongelmia. Tutkimusaineisto koostui Helsingissä vuosina 2007-2016 tapahtuneista poliisin tietoon tulleista onnettomuuksista. Työn toimeksiantaja oli Helsingin kaupunki.
Tutkimuksen mukaan suurin osa pyöräilijän liikenneonnettomuuksista tapahtui risteyksissä. Tyypillisimmin onnettomuus pyöräilijän ja autoilijan välillä johtui oikealle kääntyvän autoilijan heikosta havainnointikyvystä oikealta tulevaa pyöräilijää kohtaan. Liikenneonnettomuusriskiä yleisesti lisäsivät osapuolten suuret nopeudet ja havainnointia heikentäneet näkemäesteet. Lisäksi liiallinen henkilöautoliikenteen suosiminen esimerkiksi liikenteen välityskyvyn turvaamiseksi havaittiin tutkimuksessa ongelmalliseksi pyöräilijän liikenneturvallisuuden kannalta.
Tutkimuksessa esille nousseiden onnettomuuksien perusteella pyöräilijän liikenneturvallisuutta voitaisiin parantaa suosimalla yksisuuntaisia pyöräteitä ja korostamalla risteyksen väistämisvelvollisia osapuolia. Yksisuuntaisia pyöräteitä priorisoimalla voitaisiin minimoida autoilijan ja oikealta tulevan pyöräilijän kohtaaminen risteysalueella. Lisäksi tulisi huomioida paremmin risteysnäkemiin liittyvät haasteet. Onnettomuustietoja pystyttäisiin hyödyntämään liikennesuunnittelussa aiempaa paremmin kehittämällä pyöräliikenneonnettomuuksien luokittelu- ja tilastointitapoja aiempaa johdonmukaisemmin.
Tutkimuksen mukaan suurin osa pyöräilijän liikenneonnettomuuksista tapahtui risteyksissä. Tyypillisimmin onnettomuus pyöräilijän ja autoilijan välillä johtui oikealle kääntyvän autoilijan heikosta havainnointikyvystä oikealta tulevaa pyöräilijää kohtaan. Liikenneonnettomuusriskiä yleisesti lisäsivät osapuolten suuret nopeudet ja havainnointia heikentäneet näkemäesteet. Lisäksi liiallinen henkilöautoliikenteen suosiminen esimerkiksi liikenteen välityskyvyn turvaamiseksi havaittiin tutkimuksessa ongelmalliseksi pyöräilijän liikenneturvallisuuden kannalta.
Tutkimuksessa esille nousseiden onnettomuuksien perusteella pyöräilijän liikenneturvallisuutta voitaisiin parantaa suosimalla yksisuuntaisia pyöräteitä ja korostamalla risteyksen väistämisvelvollisia osapuolia. Yksisuuntaisia pyöräteitä priorisoimalla voitaisiin minimoida autoilijan ja oikealta tulevan pyöräilijän kohtaaminen risteysalueella. Lisäksi tulisi huomioida paremmin risteysnäkemiin liittyvät haasteet. Onnettomuustietoja pystyttäisiin hyödyntämään liikennesuunnittelussa aiempaa paremmin kehittämällä pyöräliikenneonnettomuuksien luokittelu- ja tilastointitapoja aiempaa johdonmukaisemmin.